Digitalizácia textov nevidiacim

Alebo zopár postrehov, upresnení a informácií .

Najčastejšie otázky ohľadom skenerov a skenovania :

Ako dlho trvá skenovanie dokumentu alebo obrázka?
V závislosti od rýchlosti skenera, nastavených parametrov snímania a počítača cca 5 – 60 sekúnd.

Je možné skenovať viacero dokumentov alebo obrázkov naraz?
Áno, pokiaľ ich plocha nepresahuje snímaciu plochu skenera.

Kde sú v počítači uložené naskenované dokumenty alebo obrázky?
Uloženie určuje nastavenie v systéme, štandardne v adresári užívateľa – Moje dokumenty

Je možné zmeniť umiestnenie uloženia v počítači naskenovaných dokumentov alebo obrázkov?
Áno.
Je možné vykonávať zmeny v dokumente alebo obrázku po tom, ako je naskenovaný?
Áno, len v grafickom editore.

Ktoré programy systému Windows sa môžu použiť na skenovanie dokumentov alebo obrázkov?
Štandardne je súčasťou program PaintBrush.

Je možné používať program na skenovanie dodaný so skenerom alebo multifunkčnou tlačiarňou?
Áno, pokiaľ je aplikácia v štandarde Blind friendly, inak pomocou screen readera nebude ovládateľná.

Je možné zobraziť ukážku dokumentu alebo obrázka pred skenovaním? 
Áno – využijeme funkciu náhľad.

Je možné skenovať notový materiál?
Áno, naskenujeme ho ako obrázky s rozlíšením 300DPI/ stupne šedi.

Aký formát obrázkov zaberie minimum miesta pri maximálnej kvalite?
DJVU. Je asi 10 krát menší ako JPG.

Akú  maximálnu hustotu obrázku spracuje konvertor DJVU?
600 DPI.

Je možné do formátu DJVU pridať textovú vrstvu?
Áno.
Je možné priamo čítať formát DJVU s textovou vrstvou?
Nie, iba zrakom, nakoľko screen readery v prostredí programu DJVU viever nie sú schopné prečítať text. Je však možné text vyexportovať do formátu TXT.

Úvod
Proces digitalizácie – prevod dokumentov do formátu elektronického textového dokumentu nie je jednoduchý.
Najprv sa dokument nasníma pomocou skenera do počítača vo forme obrázkov.
Následne programom na rozpoznávanie písma prevedie do formy textového dokumentu.
Program pre rozpoznanie písma pracuje v dvoch fázach:
a.	Identifikácia blokov textu a blokov obrázkov.
b.	Rozpoznanie písma
Ako blok je identifikovaný: textový blok, tabuľka, obrázok.
Rozpoznanie bloku neprebehne vždy úplne korektne, čo sa prejaví aj na výsledku digitalizácie. V praxi to znamená, že sa stretávame s rôznou architektúrou rozloženia textu predlohy na ploche dokumentu. Počínajúc textom na celej ploche predlohy, cez zalamovanie sadzby do stĺpcov, až po novinovú – časopiseckú sadzbu, kde každý kus plochy má inú štruktúru rámcov textu, či obrázkov. Opticky to môže vyzerať atraktívne a pútavo, ale pre OCR vznikajú neprekročiteľné bariéry (napríklad : prelínanie sa grafiky s textom). V režime automatickej identifikácie blokov  OCR spoľahlivo zlyhá. Ak to navyše skombinujeme s rozličnými parametrami písma, pridáme prelínanie farieb na ploche, kde jedna časť svetlého textu je na tmavom pozadí, plynule prechádzajúceho do svetlého pozadia s tmavým textom, dostaneme dokument s ktorým si OCR neporadí...
Po rozpoznaní textu programom OCR nasleduje práca vidiaceho korektora, ktorý porovná digitálnu podobu s originálom a opraví chyby. Proces je časovo náročný. Napríklad naskenovanie štandardnej knihy o 250 stranách, spolu s rozpoznaním a korektúrou  trvá asi 10 –50 hodín, kým je možno zodpovedne prehlásiť, že digitálny tvar je obsahovo identický s papierovým originálom.
Žiadny program pre rozpoznávanie písma nie je dokonalý, veľmi záleží od vhodnosti predlohy (kvalita papiera, kvalita tlače, typ písma ... ) a preto digitálny tvar nie je nikdy absolútne identický s grafickou predlohou. To je možné dosiahnuť zalomením textu a obrázkov v špeciál-nom programe používanom v tlačiarňach (Ventura, Quark, InDesign...). Pri predvádzaní schopností rôznych programov na rozpoznávanie písma sa často robia ukážky na predlohách - perfektne vytlačených textoch z laserovej tlačiarne, takže aj výsledný efekt je udivujúco dobrý. 
Prax je troška odlišná.
Čím dôležitejší dokument potrebujeme prečítať, tým skôr bude v horšej (nevyhovujúcej)  kvalite. 
Nevidiaci môžu zabezpečiť iba skenovanie, čiastočne aj OCR, nemajú možnosť skontrolovať správnu identifikáciu blokov, ani porovnať text podľa originálu. Dôsledkom toho bývajú chýbajúce, prípadne pomiešané stránky, poškodené a pomiešané bloky textu na zložitejšej sadzbe, veľmi chybový výstup, takže veľa z týchto textov je prakticky nepoužiteľných. Tu je potrebná práca vidiaceho korektora (asistenta), ktorý porovná originál s digitalizovaným dokumentom a opraví všetky chyby. Z uvedeného vyplýva, že nevidiaci bez pomoci vidiaceho asistenta nie je schopný urobiť digitalizáciu v plnom rozsahu.
Nedajte sa však odradiť zložitosťou, ktorá nekompromisne odhaľuje všetky chyby pri digitalizácii. Aj absolútne nevidiaci človek dokáže odviesť celkom dobrú kvalitu práce, pokiaľ bude dodržiavať určité zásady a postupy.
Priateľ, ako tak vidiaci, robí veľmi slušné prevody pri digitalizácii textov a priznáva vlastnú chybovosť. Veľmi ho hnevá arogantnosť novodobých skenovačov, čo si myslia, že stačí hodiť knihu do automatu - skenera a výsledok OCR je super a  odvážne zverejnia svoju nikým neskontrolovanú prácu, ktorú považujú za kvalitné superdielo.
Ani automat nedokáže pracovať najvyššou rýchlosťou. Pri knihe s poškodenými stránkami pri vysokej rýchlosti pretočí automat dve stránky naraz, prípadne nasníma stranu v momente otáčania, čím znehodnotí celú dávku. Sľubovaných 20000 strán za hodinu je len teoretická, v praxi ťažko dosiahnuteľná hodnota, ktorú dosiahli výrobcovia len s perfektne viazanou knihou s primerane voľnou väzbou.

Čo budeme k digitalizácii potrebovať?
Ohľadom hardware určite počítač s dostatočne veľkým priestorom na disku, rýchlym procesorom, dostatočnou pamäťou a výkonným rozhraním SCSI, USB, či Firewire, podľa rozhrania skenera.
Skener volíme skôr v štandarde poloprofesionálnych výrobkov, ale aj lacné typy niekedy prekvapia svojim výkonom. To si otestujeme najlepšie praktickým testom na konkrétnom skeneri ešte pred kúpou. Môžeme použiť aj rôzne multifunkčné zariadenia, ktoré budú pracovať ako skenery.
Ľahké prenosné tenké skenery sú mechanicky trocha labilné a pri menšom tlaku sa deformujú. To spôsobí až zaseknutie snímača. Z tohto dôvodu sa nehodia na skenovanie kníh. Treba s nimi zaobchádzať veľmi opatrne, šetrne a  citlivo. Ak nutne potrebujeme prenosný skener k notebooku, odporúčam napríklad Canon Canoscan 210, ktorý je pomerne rýchly, ľahký, má vcelku dobre inštalovateľný software, zámok snímača pri transporte a programovateľné funkcie tlačidiel.  Využijeme ho aj ako kopírku, či na rýchle skenovanie dokumentov priamo do obrázkov, či PDF. Má síce pomalší snímač typu CIS, ale pre naše účely vcelku vyhovuje.

Test skenera
V prvom rade nainštalujeme ovládač skenera s rozhraním Twain
V programe FineReader nastavíme tieto parametre snímania:
Formát A4/ Rozlíšenie 300 DPI / stupne šedi/ snímanie viacerých obrazov
Po spustení príkazu z klávesnice meriame čas od momentu stlačenia klávesy po zosnímanie 10 prebehov snímača a návrat do východiskovej polohy.
Nameraná hodnota udáva teoreticky maximálnu rýchlosť skenovania v ideálnych podmienkach. Rovnako si môžeme zmerať čas potrebný na inicializáciu skenera, teda čas od momentu zadania príkazu z klávesnice, po rozbeh snímača.
Tento čas už môže byť ovplyvnený parametrami počítača, respektíve ovládacieho programu.
Ďalej si zmeriame aj čas potrebný na zosnímanie celej plochy a čas návratu snímača.
Tento jednoduchý, nenáročný test, rýchlo odhalí skutočnú rýchlosť skenera, meranie neovplyvňu-je rýchlosť rozhrania, ktorým je pripojený k počítaču, takisto nezáleží na frekvencii procesora, pokiaľ má aspoň 700 MHz.
Slušný skener by mal byť schopný nasnímať jednu stranu formátu A4 s rozlíšením 300 DPI/ stupne šedi za čas menší ako 10 sekúnd.
Pri skenovaní väčšieho množstva dokumentov na voľných listoch papiera nám výdatne pomôže skener s podávačom.
Napríklad typ HP scanjet 5590 s podávačom je schopný nasnímať až 400 jednotlivých strán za hodinu, alebo 200 obojstranne potlačených strán za hodinu. 
Vynikajúci je aj Epson GT 1500, obsahuje podávač, je kompaktný, rýchly a hlavne robustný.
Podobne možno použiť aj multifunkčné zariadenie.
Voľba správneho typu skenera  nám šetrí čas.

Aký OCR program si vybrať?
Na základe výsledku testov sa javí ako najlepší program FineReader. Verzia 6 až 8 je určená pre počítače s jedným procesorom. Verzia 9 a 10 už využíva plný výkon dvojjadrového procesoru. Vyššie verzie majú aj obsiahlejší slovník, čo prispieva k dokonalosti rozpoznaného textu. 
Vo verzii 10 program korektne vyextrahuje text z rôznofarebného pozadia, prípadne farebné písmo na tmavom podklade bez toho, že by sme museli meniť parametre.

Ako na skenovanie?
Základom práce je precízne napolohovanie a nasnímanie predlohy.
V prvom rade si musíme ujasniť východiskový bod skenera, čiže bod od ktorého sa odvíja snímanie.
U väčšiny skenerov to býva pravý horný roh snímanej plochy, ak počítame s tým, že skener je orientovaný smerom k nám ovládacími tlačidlami.
Stretneme sa však aj so skenermi, ktoré majú východiskový bod v ľavom dolnom rohu, čiže snímacia hlava sa pohybuje smerom od tlačidiel! Prípadne sa stretneme so skenermi, ktoré sa otvárajú na pozdĺžnej strane a snímač začína svoj chod zľava – doprava. Teda východiskový bod je vľavo hore.
Preto si tento detail ujasnime ešte pred začatím práce!!!
Nesprávna orientácia snímanej predlohy podstatne znižuje kvalitu rozpoznania, hlavne vtedy, keď pracujeme s nekvalitnou tlačou. Otočiť snímok o 180° dokáže FineReader automaticky v procese rozpoznávania písma, ale za cenu vyššej chybovosti. Vopred však kvalitu nepoznáme, nakoľko výsledok môžeme posúdiť až po rozpoznaní a prečítaní výsledného textu.
Rozdiel v kvalite rozpoznania môže byť až 40% nepoužiteľného textu.  Vydedukovať z takéhoto dokumentu použiteľnú informáciu je takmer nemožné.
FineReader 10 je schopný vyextrahovať text aj pri čiastočnom zakrivení riadku, či miernom pootočení, lenže nečakajme zázraky. Každé skrivenie textu, pokrčenie, či pootočenie znižuje kvalitu rozpoznania. Spoznáme to hlavne pri nekvalitnej predlohe.
To isté platí o spracovaní snímok textu z digitálneho fotoaparátu, či mobilu.

Každý dokument má určité rozmery. Je úplne zbytočné a zdĺhavé snímať celú plochu skenera, nehľadiac na to, že nasnímaním plochy navyše zhoršujeme kvalitu rozpoznania. Časové úseky sa sčítajú, takže v konečnom dôsledku strávime zbytočný čas čakaním na ukončenie každého snímania.
V programe FineReader preto pred každým dokumentom odlišných rozmerov nastavíme plochu snímania s presnosťou aspoň na centimeter! Pokiaľ to dokážeme odhadnúť presnejšie, napríklad za pomoci digitálneho, či hmatového  metra, tým lepšie.

POZOR!
Nepomýľte si výšku a šírku!
Ak máme napríklad titulnú stránku knihy, tak užšia časť formátu bude šírka a dlhšia časť formátu výška.
Väčšinou platí táto logika mimo moderných atypov.
Pri otvorenej knihe, teda v prípade, že mienime skenovať dve stránky naraz, bude výšku skenovanej plochy tvoriť asi dvojnásobná hodnota pôvodnej šírky a šírka sa bude rovnať  hodnote pôvodnej  výšky.
Knihy však majú väčšinou rozmery listov menšie, ako je obal, takže by sme zbytočne skenovali len prázdnu plochu...
Prebytočné okraje sa v skenovanom obrázku zobrazia ako čierne plochy, z ktorých sa OCR snaží vydedukovať text. To podstatne spomaľuje proces rozpoznávania, navyše sa čierna plocha môže vo výslednom dokumente zalomiť ako obrázok, alebo ako ťažko odstrániteľná zvislá čiara. Grafické prvky na okraji stránky zhoršia kvalitu rozpoznaného textu. V naskenovanej dávke možno opraviť okraje textového bloku a takisto odstrániť zbytočné čierne okraje jedine myšou. Pre túto operáciu nutne potrebujeme vidiaceho asistenta.

Snímanie budeme vykonávať v odtieňoch šedej farby, niekedy aj farebne. To záleží od predlohy. Rozlíšenie skenera nastavíme asi 300 DPI, pre vizitky a veľmi malé písmo viac.
Pätkové písmo sa v šedom móde - 256 odtieňov čiernej farby,  dokonalejšie rozpozná. V čiernobielom móde (tzv. pérovka) by jemné línie písmen mohli zaniknúť a výsledkom bude zas len vyššia chybovosť textu.

V prípade, že dokument obsahuje aj kvalitne vytlačené obrázky volíme až 600 DPI.
Vo výslednom dokumente obrázky ľahšie upravíme, zredukujeme. Je to dôležité hlavne pre učebnice, katalógy, či inú odbornú literatúru, kde obrázky tvoria neoddeliteľnú súčasť celkovej informácie.

Veľmi dôležitý je primeraný prítlak na skenovaný dokument, tak, aby bol čo najdokonalejšie pritlačený na sklo skeneru! Každé oddialenie od snímacej plochy vedie k rozostreniu snímaného obrazu a tým k vyššej chybovosti rozpoznávaného textu.  Všetko s mierou! Môžeme poškriabať, či rozbiť sklo skenera, znehodnotiť väzbu knihy ....

Ako postupovať v jednotlivých prípadoch?

Jednoduché a rýchle skenovanie obrázkov a textov.

Ku každému skeneru je dodávaný obslužný program na definovanie funkcií tlačidiel, čo umožní priame snímanie predlôh do súboru na zvolené pamäťové médium. 
Skenovanie spustíte stlačením tlačidla SCAN na telese skeneru a stránku po stránke naskenujeme, farebne či šedočierno, na pamäťové médium. Číslovanie stránok býva nastavené automaticky po inštalácii skenovacieho programu do PC. 

Stačí len vložiť predlohu do skeneru, presne napolohovať, pritlačiť veko a stlačiť tlačidlo SCAN. Snímač postupne prejde celú plochu a pri návrate vydáva charakteristicky odlišný zvuk dobre počuteľný. V tom momente už môžeme odklopiť veko, vložiť a napolohovať ďalší dokument a po dobehu snímača do východiskovej polohy spustiť ďalší sken. Práca ide veľmi rýchlo.

Digitalizácia dokumentu, alebo textu na jednotlivých stranách.
Najvhodnejšie je, ak máme poruke niekoho, kto nám všetky dokumenty najprv zotriedi a usporiada podľa poradia. Vrchnú časť, lepšie povedané ľavý horný roh označí kancelárskou spinkou, ktorá nám udáva hmatom  jednoznačne polohovanie v skeneri.
Pred vložením dokumentu do skenera spinku odstránime, aby sme nepoškodili sklo, prípadne nezakryli časť textu.
Nezabudnite presne polohovať dokument do východiskového bodu skenera, teda doraziť do rohu. Každé posunutie a pootočenie dokumentu, či jeho nedostatočné pritlačenie na sklo prinesie zhoršenie rozpoznaného textu.
To si musíme overiť hmatom ešte pred dovretím veka skenera.

Ak máme len jeden papier obsahujúci text a nevieme, z ktorej strany text je, ani kde je vrch a spodok dokumentu, pokúsime sa zistiť, na ktorú stranu sa papier trocha skrúca do roličky. Je to vždy popísaná strana.   
Ak máme veľa jednotlivých strán, ktoré potrebujeme digitalizovať, oplatí sa investovať do vhodného rýchleho skenera s podávačom. 
Scanovanie účtu z obchodu:
Účet je tlačený (väčšinou ihličkovou tlačiarňou, ako to vyžaduje akýsi zákon pre daňové kontroly) na pásiku papiera o šírke asi 2 až 6 centimetrov. Tlač sa nachádza na vnútornej – skrútenej strane.
Kde má však vrch a spodok, zistíme až na základe výsledku rozpoznania. Pri správnej orientácii bude aj text čitateľnejší. Takisto nastavíme čo najpresnejšie rozmer, dorazíme do východiskového rohu  a dôkladne pritlačíme.
Náš úspech ešte záleží aj na kvalite tlače. Veľmi často je tlač nezreteľná a aj vidiaci na účte skoro nič nevidia! Tiež časom môže tlač vyblednúť.
Úradný dopis:
Najčastejšie býva zložený písmom dovnútra. Exotické skladanie listu byrokratom sa nevylučuje a môže sa teda vyskytnúť!
Takisto urobíme dva skeny otočené o 180° a potom berieme do úvahy ten s lepšou kvalitou.

Viacstránkový dokument býva spájaný zvyčajne v ľavom hornom rohu, kde zreteľne nahmatáme spinku. Na koncovej strane je spinka zohnutá z dvoch koncov do malých poloblúčikov. Pri troche šikovnosti ich nemusíme rozoberať od seba, len preložiť tak, aby sa snímala patričná strana.
Dokumenty sú na 99% popísané len z jednej strany. Nezabudnite ich presne polohovať do východiskového rohu!

Obojstranne tlačený dokument na veľmi tenkom papieri
Býva väčšinou priesvitný, takže text z jednej strany presvitá na druhú a tým zhoršuje proces rozpoznania. Môžeme to zlepšiť tým, že na snímaný dokument položíme hárok čierneho papiera a presvitajúce písmenká z druhej strany splynú s pozadím. Tým sa zlepší kontrast aj výsledok rozpoznania (často rovnako pomôže biely papier, záleží aj na farbe prítlačnej plochy skenera (biela-čierna)

Snímanie dokumentu s farebnými škvrnami.
Mal som viackrát v ruke návod k náradiu zašpinený veľkými fľakmi hrdze, ktoré pokryli text tak dokonale, že nebol čitateľný. Využil som však schopnosť skenovacieho programu HP precision scan, dodávaný so skenerom HP5490  a nastavil jeho výstup ako čiernobiely rastrový. Text po rozpoznaní bol len s malými chybičkami, bez ohľadu na to, či som použil Readiris, alebo FineReader.
Program HP precision scan dokáže takto vytiahnuť text aj z dokumentov zdanlivo nečitateľných. Napríklad som takto vyextrahoval text aj zo stránky, ktorá bola predtým poliata nejakou tmavou čiernou tekutinou. Text sa zreštauroval na 90%. Program sa dodáva a komunikuje s dodaným skenerom HP.
V poslednej dobe skenery viacerých výrobcov riešia opísané problémy s tzv. infračerveným módom. 
Poznámka: Ak nutne potrebujeme prečítať značne zašpinený, či zamastený dokument, vložíme ho medzi dve vrstvy celofánu, prípadne priehľadnej fólie, či priehľadného obalu.
Niet nič horšieho, ako si zašpiniť skener a potom ho pracne čistiť!!!

Digitalizácia knihy
Pred skenovaním sa presvedčíme, či je dostatočne uvoľnená väzba knihy, teda či dokážeme dostatočne pritlačiť otvorenú knihu aj v strede dvojstránky. V prípade nedostatočného pritlačenia by boli slová pri strednom okraji dvojstránky prekryté čiernym závojom a rozpoznanie by bolo nemožné. Takže knihu jemne, ale dôrazne poprehýbame a pritlačíme v strede tak, až sa väzba uvoľní. Z tohto hľadiska sa lepšie skenujú knihy, ktoré prešli viacerými rukami čitateľov, ale zatiaľ ešte nie sú zničené. U lepenej väzby môžu pri silnejšom prítlaku vypadávať nedostatočne prilepené listy.

Je vhodné, ak nám asistent pozrie knihu a informuje nás v akom jazyku, alebo jazykoch je písaná, aký má typ sadzby a či neobsahuje atypické zalomenia textu.

Pre každú knihu vytvoríme novú dávku, v ktorej nastavíme individuálne všetky parametre.
Najprv si zmeriame rozmery knihy a nastavíme podľa nich snímanú plochu skenera!
Potom identifikujeme, ktorá je prvá strana podľa skúšobného skenu.
Keď máme istotu v orientácii, postupne knihu nasnímame.
Obal s prednej aj zadnej strany snímame farebne s rozlíšením 300 DPI.
Zrýchlenie práce nám umožní aj správne nastavenie programu FineReader, kde nastavíme v možnostiach automatické rozdeľovanie dvojstránok, odstránenie škvŕn a automatické vyrovna-nie riadkov + automatické otáčanie predlohy pri rozpoznávaní.
Po asi 10 stranách urobíme rozpoznanie textu, ktorý následne odošleme, alebo uložíme ako čistý ASCII text bez formátovania a obrázkov. Pokiaľ chceme obrázky zachovať, musíme dávku uložiť vo formáte RTF, alebo DOC.
Ak zistíme v textovom editore, že na vrchu každej strany sa opakuje názov kapitoly, môžeme tomu zabrániť najjednoduchšie tým, že zmeníme rozmery snímanej plochy.
Pozor!
Treba si presne ujasniť, či je text na vrchu, alebo na spodku stránky a podľa toho posunúť kraj snímanej oblasti!
Dá to trochu laborovania a posun bude asi 16 až 18 mm.
Môžeme sa však stretnúť aj s najnovšou módou umiestniť nápis kapitoly nie na vrchnej, či spodnej strane, ale na boku stránky, čiže po jej dlhšej strane, navyše otočený o 90 stupňov.
Program OCR to nespracuje korektne a výsledkom bude chybový text s rozsekanými slovami po celej stránke, navyše v medzere rozdeleného slova pribudne ďalší znak.
Korektúra sa potom zmení na rekonštrukciu textu, čo je časovo náročné.
Vyriešime to rovnakým spôsobom, čiže zmenou nastavenia rozsahu snímanej plochy.
To isté platí aj v prípade, ak grafik okrášlil čísla strán ornamentom, takže FineReader z toho s biedou vyextrahuje nulu, alebo len jedno z číslic skutočnej hodnoty. Pomoc vidiaceho asistenta je síce vítaná, ale zvládneme to aj bez neho, ak vieme o čo sa jedná. Šírka nápisu je asi cca 12 až 20 mm. Ak to preženieme a nastavíme viac, budeme mať orezané písmenká, alebo časti slov na konci každého riadku. V prípade nevhodného nastavenia horného okraja či dĺžky strany zase vrchný alebo spodný riadok textu zmenený na zmes nezrozumiteľných znakov.

POZOR!
Okraj, ktorý nastavíme, respektíve jeho hodnota,  je číslo , ktoré treba odčítať od celkovej šírky, alebo výšky v závislosti od toho, či nastavujeme ľavý okraj, alebo horný okraj!  Snímač skenera sa o túto hodnotu posúva vpred!!!
V priebehu procesu si overujeme, či nedochádza k orezávaniu textu. Aj tlačiari občas odfláknu svoju robotu, takže by sme skenovali zbytočne a korektorovi pridali kopec roboty.

Každú stranu obrátime a prstom dôkladne pritlačíme v strede dvojstránky, aby nám dokonale priľahla. Presne polohujeme do východiskového rohu skenera, dôkladne, ale s citom  pritlačíme, hlavne v strede, takisto obe stránky.
Zásadne sa neponáhľame!
Čím viac sa totiž budeme ponáhľať, tým skôr sa pomýlime a naša práca bude chybovejšia. Takisto sa môže stať, že vynecháme snímanie stránky, ktorá bola prilepená o druhú, alebo pokrčíme a zohneme stránku. To všetko nám dodá nezrozumiteľný text. Za takúto prácu nás určite nik nepochváli.
Po naskenovaní a rozpoznaní odošleme všetky stránky do clipboardu – schránky a odtiaľ do pripravenej šablóny A5 Wordu. Odstránime tak niektoré riadiace znaky unicode, ktoré FineReader občas pridáva, okrem  formátovania do textu, na ktorých by sa zastavilo plynulé čítanie pomocou screen readeru. 
Aby sme náhodou neodoslali len jednu stránku, najprv si v dávke označíme všetky skeny a potom pri exporte vyberieme voľbu – vybraté strany. Tým zabezpečíme, že do schránky budú odoslané všetky strany knihy. 
Všetky druhy písma zmeníme na jeden typ a súčasne dosiahneme odstránenie obrázkov odoslaním rozpoznaného textu do notepadu. Grafika zmizne a zostane len čistý text, ktorý potom opravíme najvhodnejšie vo Worde, či inom obľúbenom editore s rozoznávaním gramatiky.
Poznámka: Pokiaľ potrebujeme skenovať knihu, ktorej rozmery sa blížia formátu A4, teda nemôžeme naraz snímať dve strany, rýchlo zistíme, že manipulácia nie je až taká jednoduchá. Môžeme si pomôcť tým, že si po stranách skenera vytvoríme pomocné odkladacie plochy, napríklad z iných kníh, či vhodného materiálu. Výška pomocných odkladacích plôch musí byť zhodná s výškou skenera. Knihu potom jednoduchšie polohujeme.
Úspešnosť rozpoznania v dávke s rovnakou architektúrou môžeme zvýšiť aplikáciou šablóny, ktorú nám nadefinoval asistent.
Pomáha to hlavne vtedy, keď sú údaje umiestnené vo viacerých stĺpcoch, pričom sa jedná o tabuľku.
Môžeme ju zadefinovať dvoma spôsobmi:
1.	textový blok
2.	 tabuľka
Ak by zostali pôvodné stĺpce, text po rozpoznaní by bol rozhodený do viacerých riadkov.

Digitalizácia vizitiek
Úspešnosť prevodu OCR je asi len 20%, nakoľko vizitky sú malým umeleckým výtvarným dielom s vyčačkaným ornamentálnym písmom, navyše prelínaním grafiky. To všetko prispieva k zlyhaniu procesu OCR. Rýchlejšie bude prepísanie údajov z vizitky asistentom, ako zbytočne strácať čas digitalizáciou. Stačí si ponechať grafický originál skenu vizitky.

Digitalizácia článkov z časopisov a novín
Naskenovať maximum stránky časopisu, novín podľa možnosti skeneru, nikdy nie ako pérovku a radšej farebne! Osvedčil sa postup, kde asistent najprv vystrihne článok, očísluje postupnosť blokov za sebou, až potom do FineReadera vloží naraz všetky očíslované časti.
Väčšinou aj tak budeme potrebovať asistenta na presné zadefinovanie hraníc blokov textu a obrázkov.

Digitalizácia nápisov
Často potrebujeme prečítať nápis na obale, prípadne na prístroji. Pokiaľ vieme, kde sa asi nachádza, môžeme to skúsiť.
Pozor však na váhu zariadenia z ktorého snímame text, aby sme nerozbili sklo skeneru.   Pracujeme preto veľmi opatrne! V prípade potreby použijeme pomocnú – improvizovanú konštrukciu podložky, ktorá unesie váhu skenovaného predmetu. Takto som napríklad pomocou dvoch podložiek vedľa skenera zosnímal nápis na monitore o váhe 20 kg. Riadime sa obdobnými zásadami ako pri skenovaní jednotlivých listov papiera, len sa vždy vystríhame posúvaniu po povrchu skla, ktoré ľahko poškriabeme. Novšie typy scanerov namiesto skla používajú plast, ktorý je podstatne mäkší ako sklo, teda poškrabe sa podstatne ľahšie!!! Často takto skenujem nápisy z  hardiskov, mechaník CDROM, či zdrojov. Pre každý prípad snímame farebne v rozlíšení 300 DPI.
Ak máme dojem, že OCR neprečítalo všetko, môže to byť spôsobené bielym textom na farebnom pozadí. Skúsime teda obrázok invertovať a rozpoznať znova. Potom zlúčime výsledky oboch pokusov a máme nápis.
V závislosti od konštrukcie snímača je skener schopný snímať na vzdialenosť 1 mm  až 3 cm. Lepšie sú na tom staršie skenery s objektívmi vyššej svetelnosti, ktoré používajú výbojku a snímač CCD, ako skenery s LED diódami a snímačom typu CIS, ktorý je navyše pomalší.
To je len hrubý odhad. Presnejšie informácie o konkrétnom snímači Vášho skenera zistíte v dokumentácii. Vyskúšajte si ten svoj a zistite si presnú vzdialenosť použiteľného snímania. Najrýchlejšie niekoľkými testami s rôzne vzdialenými predlohami.

Peter Grosser